Jau kuri laika knietejo padiskutuoti sia tema. Konkreciai apie tai, kaip i Lietuvos baznycias verziasi nauja "garbinimo srove". Vargonus pakeiciant gitaromis ir bugneliais (?!), senas katalikiskas giesmes pakeicia lengvos trumpos giesmes. Jos visos savo turiniu panasios - be paliovos kartojama ta pati mintis - ateik Viespatie, musu nuodemes Tu atpirkai, mes jau isgelbeti.
Siandien zvilgtelejau i vietines baznycios giesmyna ir radau trumpute giesme pavadinimu " As jums atsiusiu roziu lietu".
Pasidomejus, radau, kad sie zodziai susije su Sv. Teresele. Ir cia kaip pavyzdi idedu zodzius giesmes:
Aš jums atsiųsiu rožių lietų
Iš dangaus, iš beribio dangaus.
Džiaugsmuose ir skausmuose lydėsiu
Ir parodysiu kelius link Jo šviesos.
Nes mano dangus,
Nes mano dangus,
Nes mano dangus –
Daryti žemėje gera
Kyla klausimas - kas atsius lietu ir kieno dangus?
O cia straipsnis apie charizmatinio slovinimo reiskini Lietuvoje:
Sekuliarizmas ir melagingasis dvasingumas. (http://kunigas.lt/lt/tekstai/cid:10/eid:97/)
Ka manote?
Tai yra labai įdomi tema ar net dvi temos - charizmatinis garbinimas ir liturginė muzika. Vardan įdomios diskusijos apie muziką, norėčiau visiems pasiūlyti paklausyti šias Marijos Radijo laidas:
CitataLaidos vedėjas kun. Vilius Sikorskas kalba apie giedojimo situaciją Lietuvoje, aptaria šv. Mišių giesmių repertuaro bei atlikėjų klausimą.
http://www.marijosradijas.lt/radijo-laidos/pokalbiai/24434-2012-08-10-10-00-musica-sacra.html
ir muzikologo dr. Jono Vilimo laida apie liturginę muziką:
http://www.marijosradijas.lt/radijo-laidos/pokalbiai/17730-2012-01-20-10-00-musica-sacra.html
Aš dar pridėčiau ir trečią temą, liečiančią šv. Teresėlę (kaip ir kodėl ji buvo mūsų Bažnyčios kanonizuota).
Erika, užkabinai ne tik įdomų, bet ir labai platų klausimą. Kas link bažnytinės muzikos, tai manyčiau, kad gitaros ir būgneliai tikrai neturėtų tapti norma, bet visai grįžti prie grigališkojo giedojimo (kaip ir prie lotyniškų Mišių) irgi būtų ne tas kelias. Kažkada bandžiau "įkirst" Benedikto XVI genialias mintis (http://www.gregoriana.lt/page.asp?lang=lt&p=57) šiuo klausimu ir pati labai "sergu" dėl bažnytinės muzikos, bet mažai ką galiu įtakot :ashamed:
Dar sugrįšim prie šito, manau, bet dabar visą laiką atima pasiruošimas šventėms ;) Rytoj jau Kūčios!
Labai greit grįžau :D
Tiesiog norėjau pridurt dar prie visos pasiūlytos medžiagos (ypač prie Erikos įkeltos nuorodos), kad Lietuvos krikščioniškoj erdvėj jau yra vykusi aštri diskusija tais klausimais (http://www.bernardinai.lt/straipsnis/2010-03-10-tomas-viluckas-menamos-ir-tikros-gresmes-dvasingumui-atsakas-o-volskiui-i/41732), kaip atsakas į minėtą nuomonę.
Citata iš: Agnietė gruodžio 23, 2012, 09:58:30
Jau kuri laika knietejo padiskutuoti sia tema. Konkreciai apie tai, kaip i Lietuvos baznycias verziasi nauja "garbinimo srove". Vargonus pakeiciant gitaromis ir bugneliais (?!), senas katalikiskas giesmes pakeicia lengvos trumpos giesmes. Jos visos savo turiniu panasios - be paliovos kartojama ta pati mintis - ateik Viespatie, musu nuodemes Tu atpirkai, mes jau isgelbeti.
Siandien zvilgtelejau i vietines baznycios giesmyna ir radau trumpute giesme pavadinimu " As jums atsiusiu roziu lietu".
Pasidomejus, radau, kad sie zodziai susije su Sv. Teresele. Ir cia kaip pavyzdi idedu zodzius giesmes:
Aš jums atsiųsiu rožių lietų
Iš dangaus, iš beribio dangaus.
Džiaugsmuose ir skausmuose lydėsiu
Ir parodysiu kelius link Jo šviesos.
Nes mano dangus,
Nes mano dangus,
Nes mano dangus –
Daryti žemėje gera
Kyla klausimas - kas atsius lietu ir kieno dangus?
O cia straipsnis apie charizmatinio slovinimo reiskini Lietuvoje:
Sekuliarizmas ir melagingasis dvasingumas. (http://kunigas.lt/lt/tekstai/cid:10/eid:97/)
Ka manote?
Sveiki, broliai ir sesės Jėzuje Kristuje!
Charizmatikai neketina atimti iš tradicinių katalikų vargonų ir liturgijos. :hug:
Vargonai, kaip instrumentai, yra naujovė bažnyčioje. Kur kas senesni Dievo garbinimo instrumentai yra gitaros ir būgnai, jie aprašyti Biblijoje.
Charizmatinės giesmės yra uždegančios, sujudinančios, nesunkiai įsimenamos ir nereikalauja muzikinio išsilavinimo jas atliekant.
CitataKyla klausimas - kas atsius lietu ir kieno dangus?
Giesmės žodžių nereikia priimti tiesiogiai. Giesmėje minimas dangus - Dievo gyvenama vieta, tai Biblijoje minimas "trečias dangus" (žr. 2Kor.12,2). Dievas leidžia savo šventiesiems užtarti mus. Tai ir yra tas "rožių lietus".
Citatakartojama ta pati mintis - ateik Viespatie, musu nuodemes Tu atpirkai, mes jau isgelbeti.
Tai yra esminė Jėzaus Kristaus Gerosios Naujienos žinia. Ją mums reikia įsisavinti dar iki mirties. Tai yra tikrai labai svarbūs žodžiai, žinia, Dievo mums duota. ;)
Ortodoksas apie charizmatikų pamaldas (pilnas straipsnis (http://www.satenai.lt/2015/09/25/sventosios-dvasios-beieskant-tarpkonfesines-piligrimystes-patirtis/)):
CitataKritinis vertinimas. Iš to, ką esu gyvenime patyręs, charizmininkų pamaldos man labiausiai priminė dzenbudistinę meditaciją (dzadzen), psichoterapiją ir apsilankymus šokių klubuose. Dzadzeno metu, kaip ir ramiai atsisėdus pas psichoterapeutą ar gerame šokių vakarėlyje, atsipalaiduojama ir nustojama galvoti, atsiduodama supančiam vyksmui. Šis atsipalaidavimas padeda pažvelgti į savo vidų, tai itin ryšku psichoterapijoje – laipsniškai vis mažiau ginasi psichika, asmenybė ,,išsivynioja", lengviau imama kalbėti apie praeities traumas. Manau, panaši patirtis yra tada, kai po ilgo vakarėlio, paryčiais, prie taurelės (bet ne girti), žmonės ima kalbėtis apie gyvenimą ir dalytis bėdomis, kuriomis įprastoje kasdienybėje nepasidalytų (antikoje panašus susirinkimas buvo vadinamas simpoziumu ir aprašytas Platono ,,Puotoje").
Seminarai, kuriuos vedė lektoriai, labai priminė moderniuosius lyderių kursus. Lyderių kursuose aiškinamasi, kas yra lyderis, koks aš turiu būti ir ką mano grupė gali nuveikti. Šiuo atveju lyderystės mokymų teorija, kaip man pasirodė, buvo apvilkta religine leksika – tiesą pasakius, pasirodė, kad pamaldų vadovai sąmoningai teoriškai jungė psichoanalizės, lyderystės teorijų ir krikščioniškosios teologijos žinias, tačiau šią hipotezę reikėtų patvirtinti.
Tam tikrų panašumų galima rasti ir Rusijos Ortodoksų Bažnyčios religiniame gyvenime. Šiuolaikinė rusų religinė muzika, kurios pagrindas yra italų katalikų religinė muzika, yra labai jausminga, egzaltuota. Sykį esu girdėjęs, kaip viena Lietuvoje besisvečiuojanti rusė, kuri per vakarines pamaldas giedojo chore, sakė: ,,Kaip nuostabu! Iš kur gavote tokį nuostabų repertuarą! Aš jutau stiprią Dievo malonę." Manau, kad fenomenologiniu lygmeniu jos pojūčiai buvo panašūs į charizmininkų, – tiesa, Ortodoksų Bažnyčioje labai neigiamai žiūrima į charizminį atsinaujinimą ir teologiškai šis jos pasakymas būtų atmestas kaip klaidingas.
,,Broliai, aš noriu, kad jūs išmanytumėte apie dvasines dovanas" (1Kor.12,1).
CitataAntroji sfera, susijusi su Šventosios Dvasios veikimu, buvo krūtinės pojūčiai. Primygtinai lendančios į galvą mintys, apie kurias kalbėjome, sukelia tam tikrą emocinį atsaką – padažnėja širdies dūžiai, krūtinėje jaučiama šiluma, auga noras pasisakyti; jei tai mintys apie nuodėmes, atvirkščiai – krūtinė suspaudžiama, jaučiamas sielvartas, trykšta ašaros. Mano draugas sakė, kad jautė labai stiprų karštį – aš tokios būsenos nejaučiau.
Šiedu poveikiai veda į glosolalijos reiškinį. Kai per daugybę šlovinimų, besikartojant monotoniškai muzikai, žmogaus mintys išvalomos, jis atsiduoda vyksmui ir vienintelis dalykas, ko jis nori, yra šlovinti Dievą, o tam nebėra valios net rinkti žodžių, juos kurti, tada atsipalaidavęs žmogus ima kalbėti tai, kas šauna į galvą – tai ir yra glosolalija, Dievo šlovinimas neegzistuojančia kalba, mėgavimasis jo prezencijos pojūčiu.
Netiesa! Galima taip galvoti, kai neturi tos glosolalijos dovanos, klausydamasis ką kiti šalia esantys kalba, murma, gieda, jog tai kažkokia makalynė priebalsių, balsių atsitiktinis kratinys, dar kitaip vadinama "paukščių kalba", kurios visiškai niekas nesupranta (įskaitant ir Dievą). Iš tiesų glosolalija yra egzistuojančios ar istorijoj buvusios kalbos dovana, kai žmogus pats nesuprasdamas ką šneka, šneka Dvasios įkvėptas ir tai yra malda, Dievo garbinimas, šlovinimas, aukštinimas. Yra daugybė liudijimų, kai svetimi žmonės suprasdavo ką Dvasios pagavoje kalba kaimynas. Vienas lietuvis pasakojo, kaip būdamas užsienyje per šlovinimą girdėjo kaip glosolalija kalbėjo lietuviškai žmogus, visiškai nieko nežinantis apie Lietuvą; taip pat yra liudijimas, kaip žmogus, Dvasios pagautas, kalbėjo kalbomis ir jį suprato netoliese esantis žydelis kalbant hebrajų kalba.
Glosolalijos dovana yra skirta gaut visiems tikintiesiems, nes šitaip žmogus užmezga dar intymesnį asmeninį ryšį su Dievu ir Dievui lengviau žmogų naudoti savo valiai įvykdyti.
Dieve, laimink "gailestingumo versmės" bendruomenę ir visus jų organizuojamus seminarus, konferencijas ir kitokius renginius! :pentecostal:
Visiems labai sveika pažvelgt į save iš šono.
Labai įdomios šiame forume pamėgto cituoti ortodoksas.lt (ftp://ortodoksas.lt) blogerio G. Sungailos kelionės (ir palyginimai su ortodoksų tikėjimu) po įvairias konfesijas. Šįkart pas charizmatus, "Gailestingumo versmės" bendruomenėje
http://www.satenai.lt/2015/09/25/sventosios-dvasios-beieskant-tarpkonfesines-piligrimystes-patirtis/
ps pats požiūris ir vertinimas man pasirodė visai aiškūs ir nešališki :)
O man - šališki, bet ta prasme, kuria minėjo Evangelikų reformatų generalinis superintendentas Tomas Šernas: ,,juk Dvasia pučia kur nori... Nepakanka pažinti iš išorės, reikia pažinti iš vidaus." Ir pats G.S. sako: ,,Objektyviai" Šventosios Dvasios nepamatuosi.
Tai nereiškia, kad Ji yra kažkas kita pas ortodoksus, katalikus ir protestantus, o reiškia tai, kad neįmanoma perprasti viso atskirų Bažnyčių mokymo taip greit ar imti tikėti pagal visus mokymus vienu metu.
Bet norėčiau, kad koks nors katalikas suformuluotų, ką daro KB su savo mokymu dabar, kai leidžia keisti visiems įprastą terminologiją, dažnai remdamasi protestantiška literatūra ir įsileisdama protestantišką mokymą. Minėtas ortodoksas taip suformulavo savo piligrimystės pas kitų konfesijų krikščionis tikslą: "viena vertus, suvokti krikščionybę kitatikių akimis; suvokti, kas jiems atrodo svarbiausia ir prasmingiausia; kita vertus, priartinti jų suvokimą prie manosios kultūrinės ir religinės patirties, kad tai, ką jie daro, galėčiau suprasti pats."
Gal ir gerai toks supratimo apsikeitimas, bet kai kito supratimą įsileidžiama vis giliau į nusistovėjusį mokymą, nepajuntama, kaip jis ima griauti ir pamatus, ant kurių tvirtai stovėjai. Prarandamas tikėjimo autentiškumas. Ir tai liečia ne vien "protestantėjimą", bet ir "pravoslavėjimą".
Nežinau, gerai tai ar blogai, gal toks Dievo planas - suartinti krikščionis? :-\ Bet turiu pasakyti, kad daug sumaišties tas sukelia ir nesupratimo. Protestantiškai pasakius, Dievas sugriauna, kad vėl atstatytų? Bet nusimato daug aukų dėl tokio griuvimo, tad kyla klausimas, ar tikrai tai - Dievas?
CitataBet norėčiau, kad koks nors katalikas suformuluotų, ką daro KB su savo mokymu dabar, kai leidžia keisti visiems įprastą terminologiją, dažnai remdamasi protestantiška literatūra ir įsileisdama protestantišką mokymą.
Silvija, skubu Tave nuraminti. Ne, RKB nekeičia savo mokymo, įsileisdama protestantišką mokymą. Iš tiesų tai, ką mes vadiname protestantišku mokymu, visada buvo integrali RKB mokymo dalis, tiktai protestantiškų bendruomenių labai stipriai pabrėžta ir išryškinta,
ignoruojant arba atmetant kitus RKB mokymo elementus. Ir dabar mes, katalikai, atrandame tuos Katalikų Bažnyčioje buvusius lobius, kurie buvo mūsų RKB nuo seno, bet buvo truputį (o kai kuriose šalyse ir labai smarkiai) primiršti ir apleisti. :)
Kuriuos mokymo elementus turi omeny?
Citata iš: Varlė keliauninkė spalio 20, 2015, 06:10:26
pats požiūris ir vertinimas man pasirodė visai aiškūs ir nešališki :)
Tikriausia galiu taip galvoti, nes dvejus metus praleidau minėtoj bendruomenėje, o atsiverčiau dar kitoje charizminėje bendruomenėje. Bet išėjau. Tiesiog žmonės yra skirtingi, skirtingos ir bendruomenės, tad nereikia taip visko komplikuoti, juk Dievą rasti galima visur -
kas ieško tas randa, ir beldžiančiam atidaroma :) Tiesiog Jam taip patiko :)
Silvija, jei "supravoslavėjimas" yra siekis labiau gilintis į Bažnyčios Tėvus, tai nieko blogo tame nematau. Kita vertus, tai yra ne taip pavojinga net ir tuo atžvilgiu, kad Katalikų Bažnyčia turi Graikų ir Ukrainiečių apeigų katalikus, kurie praktiškai ne daug kuo ir skiriasi nuo pravoslavų išskyrus Petro Sosto pripažinimu ir kitais aspektais, kur teologijos skiriasi. Su protestantizmu pavojus yra žymiai didesnis.
Vienu atveju turime reikalą su atskilusia šaknimi, o kitu - su plūdenomis ant vandens.
Stačiatikių ir katalikų teologijos skiriasi nemenkai :-\ ypač mums įprastuose dalykuose, mūsų kasdieniškose praktikose.
Gilinimasis į Bažnyčios Tėvų mokymą turi savų pavojų, savų povandeninių srovių.
CitataBet norėčiau, kad koks nors katalikas suformuluotų, ką daro KB su savo mokymu dabar, kai leidžia keisti visiems įprastą terminologiją
Silvija, labai platu. Susiaurink o pats puikiausias dalykas būtų per konkretų atvejį.
Pilgrim, sakydamas kad gilinimasis... turi pavojų tarsi nieko nepasakai. Gyventi, būti žmogum dar pavojingiau :), bet gyvenam gi
Na, o konkretumas visada gerai, ypač katalikybėje - niekad nesupratau, kodėl pas mus žodžiai, sakiniai taip apveliami pūkais ir dar plius šimtais sluoksnių..
Keliauninke, reikia konkrečios situacijos,
bet šiaip praktikoje pasitaiko, "užskersavimų".
o kai bus kažkas konkrečiai tada ir atsakymas konkretus.
Negali vi-i-i-isko aprėpti iš anksto :(
Pavyzdys? Kad ir Alfa kursas (http://www.alfakursas.lt/index.php/2011-11-22-07-38-48/kas-yra-alfa-kursas), vedamas daugelyje parapijų, parengtas anglikonų pastoriaus Nicky Gumbel'o. Jį pabaigusieji būna supažindinti ne tik su tikėjimo pagrindais, bet ir su keletu praktikų: protestantišku šlovinimu, užtarimo malda dedant rankas ant žmogaus. Juk šis mokymas ne visai KB terminologija ir praktikomis remiasi? :) Nors ir neprieštarauja tikėjimo tiesoms...
Kauniečiai parengė savo variantą - Tikėjimo pagrindus, kuris dabar pakeičia Alfa kursą. Bet yra dar visokių kitų galimybių mokytis, kurias katalikai mielai perima iš protestantų. Sakysim, šitas (http://tavorankose.org/forumas/index.php/topic,971.msg11325.html#msg11325\) vadovėlis brandinti emociniam tikinčių dvasingumui. Angliakalbiai pasigūglinę ras, kad tai gali būti naudojama kaip Alfa kursų tęsinys. Priminsiu, kad Peter Scazzero, parašęs šį vadovėlį, po keliolikos savo tarnystės metų pasijuto esąs vienerių metų krikščionimi dėl savo nebrandaus dvasingumo.
Aš manau, kad mūsų Bažnyčios mokymas talpina savyje viską ko reikia katalikui, nuosekliai einančiam tikėjimo keliu ir jam neturėtų atsitikti taip, kaip tam protestantų pastoriui. Deja, vieton to, kad mokyti žmones savojo Katekizmo, imamės geriau kažkieno išverstų knygučių, kurios skambiai pristatomos (kaip bomba) suvilioja savo kitoniškumu, tarsi tai būtų kažkoks atradimas. Ir toks šokinėjimas nuo savo prie svetimo, bijau, kad neatneša aiškumo katalikams. Pati einu per tai, bet vis labiau kyla noras grįžti prie paprastų dalykų: http://www.katalikai.lt/index.php?id=39
" Sakysim, šitas vadovėlis brandinti emociniam tikinčių dvasingumui. Angliakalbiai pasigūglinę ras, kad tai gali būti naudojama kaip Alfa kursų tęsinys. Priminsiu, kad Peter Scazzero, parašęs šį vadovėlį, po keliolikos savo tarnystės metų pasijuto esąs vienerių metų krikščionimi dėl savo nebrandaus dvasingumo. "
Visiškai netinkama medžiaga ALFA kursui, nei tęsiniui.
"Šitas" "vadovėlis" sakyčiau labiau įvadas į pastebėjimą "kaip ir kodėl klystame...." (Po to kaip išmoko kaip reikia dalinti grupelėse.)
Ps. Jei aš teisingai prisimenu: pirmiau " pasijuto" (suprato), paskui parašė... (Ty kurie dar "nesupranta" iš knygos mažai naudos teturės.)
PPS Dėl rankų dėjimo arba nedėjimo yra kitas aiškinimas.
Kad neva tai "protestantiška" manęs negąsdina. Todėl, kad tai NE "PROTESTANTIŠKA". Gąsdina, kad KIEKVIENAS deda ranką...
Taip pat gąsdina, kad" KIEKVIENAS" ant kurio bus dedamos rankos tikisi "abrakadabra"
CitataVisiškai netinkama medžiaga ALFA kursui, nei tęsiniui.
"Šitas" "vadovėlis" sakyčiau labiau įvadas į pastebėjimą "kaip ir kodėl klystame...." (Po to kaip išmoko kaip reikia dalinti grupelėse.)
Galbūt. Bet kalba eina apie tai, ar išvis katalikams naudinga integruoti protestantišką mokymą į savo.
CitataPPS Dėl rankų dėjimo arba nedėjimo yra kitas aiškinimas.
Kad neva tai "protestantiška" manęs negąsdina. Todėl, kad tai NE "PROTESTANTIŠKA". Gąsdina, kad KIEKVIENAS deda ranką...
Taip. Ir turbūt dėl savo narių saugumo KB tokios praktikos atsisakė.
"Taip. Ir turbūt dėl savo narių saugumo KB tokios praktikos atsisakė."
Kodėl atsisakė ir kodėl grįžta yra tam priežasčių.
(ty kas aš esu, kad įsakinėčiau Šventai Dvasiai kada ir kaip veikti?)
"Galbūt. Bet kalba eina apie tai, ar išvis katalikams naudinga integruoti protestantišką mokymą į savo."
Neradau ir neieškojau šioje knygoje kas "evangelizuotų" žmogų į "protestantišką "tikėjimą".
Šios knygos "misija" ATLEIDIMAS.
Nekritikuoju ir neieškau knygoje jokių ketinimų katalikų atžvilgiu, ji turbūt yra labai ir labai naudinga protestantams. Bet katalikams, kurie pagal viską turėtų nuosekliai laikytis sakramentinio gyvenimo tvarkos, ar turėtų kilti problemų su susitaikymu ir atleidimu? :-\ O jei kyla, tai gal reiktų paieškoti spragų savojo mokymo įsavinime?
"sakramentinio gyvenimo, ar turėtų kilti problemų su susitaikymu ir atleidimu?O jei kyla, tai gal reiktų paieškoti spragų savojo mokymo įsavinime?"
Tai labai plati tema. "Problemos kyla", o mokymo čia tik 0,00001 %
Plati tema ar platūs ieškojimai katekizavime? Juk, pripažink, lengviau imti kažkieno jau parengtą medžiagą ir ją adaptuoti? Bet tos adaptacijos klausimas visvien kyla - ar verta mesti kelią dėl takelio, kuriuo, atrodytų, greičiau nueisi? :-\
Manau lieka autentiško mokymo poreikis.
Adaptuok.
Ne Katekizmas gydo.
JĖZUS Gydytojas.
(pirmiau reik su juo susitikti .... TY ir yra problema. )
Sutinku :) taigi, ir ne jokie kiti vadovėliai. Bet ne apie tai diskusija.
"Bet ne apie tai diskusija."
Sureagavau į mano manymu neteisybę...
Viskas ok :thumbup: Ačiū!
Prašau.
Manau, kad tema glūdi NEATLEIDIME.(turiu galvoje blaškymasis krikščionybėje)
Gal tai - nepaklusnumas? :-\
Citata iš: Silvija spalio 20, 2015, 10:06:14
Kuriuos mokymo elementus turi omeny?
Na, pvz., buvom primiršę Lectio Divina, užtarimo maldą vienam už kitą konkrečiomis intencijomis, mokymą apie Šventąją Dvasią ir Jos dovanas. Arba, sakykim, katalikiškoji darbo etika. Šie dalykai visada buvo RKB doktrinoje, bet kasdieninėje tikėjimo praktikoje jie buvo, na, sakykim, periferijoje.
Citata iš: Silvija spalio 21, 2015, 03:44:57
Nekritikuoju ir neieškau knygoje jokių ketinimų katalikų atžvilgiu, ji turbūt yra labai ir labai naudinga protestantams. Bet katalikams, kurie pagal viską turėtų nuosekliai laikytis sakramentinio gyvenimo tvarkos, ar turėtų kilti problemų su susitaikymu ir atleidimu? :-\ O jei kyla, tai gal reiktų paieškoti spragų savojo mokymo įsavinime?
Tai, ką parašei, yra puiku. Bet kaip Tu supranti tą mokymo
įsisavinimą? :-\ Ir dar. O jei iš tikrųjų kyla tokių problemų savojo mokymo įsisavinime, kaip spręsime tas RKB mokymo įsisavinimo problemas? :)
JAV yra nauja banga evangelizaciją pravedant interaktyviai. Vienoje parapijoje, kur einu į adoraciją, kartą radau gražią staigmeną - adoruotojams buvo padėti krepšeliai su katalikiško švietimo programos prenumerata. Kaip suprantu parapijos moka kažkokį mokestį pagal skaičių ir parapijiečiai gali naudotis aukštos kokybės resursais - video, audio ir elektroninėmis knygomis.
Yra dvi naujos programos, kurios susirinko populiariausius ir labiausiai uždegančius anglakalbius evangelizuotojus iš viso pasaulio.
Ascension Press sukūrė programą Continuum (http://ascensionpress.com/t/category/study-programs)
Pristatymas: https://www.youtube.com/watch?v=l5bTDlbwkRA
Čia labai gražus epizodas apie pašaukimą: https://www.youtube.com/watch?v=-xTeTsrg9fE&list=PLqhxRU_hZjzvvYYe4gzX-eNludmiHHfnr
O čia graži ištrauka apie Šv. Mišias jaunimui: https://www.youtube.com/watch?v=nwqpan7umwQ&list=PLqhxRU_hZjzvvYYe4gzX-eNludmiHHfnr&index=2
Jaunimui apie tikėjimą: https://www.youtube.com/watch?v=WrgySsit-uY
Matome, kad antrame pavyzdyje viskas pritaikyta Y kartai, nuo muzono iki jausmingų tonų kalboje.
Antroji didelė programa: Symbolon (http://symboloncatholic.org/)
Symbolon pristatymas: https://vimeo.com/81057828
Ištrauka apie tai, kodėl ypatingai gerbiama Švč. Mergelė Marija: https://vimeo.com/121270341
Vėliau iš jos išaugusi dar didesnė programa Formed (https://formed.org/). Keli pavydžiai:
Formed pristatymas https://vimeo.com/131242672
Programos apie Krikštą pristatymas: https://vimeo.com/129614887
Krikštas 2: https://vimeo.com/137661021
Ištrauka laidos apie mirtį: https://vimeo.com/121942250
Kas įdomu, kad Formed ne tik suteikia priėjimą prie audio, video paskaitų, el. knygų, bet ir prie rinkinio gerų meninių filmų apie tikėjimą, kuriuos gali žiūrėti internetu. Kaip galima pamatyti iš pavyzdžių, tiek vaizdo kokybė, tiek garso ir muzikos, yra meninio filmo lygio, tikrai padirbėta, kad patraukti pasauliečius.
Kodėl rašau apie tai? Todėl, kad yra paruošta naujoviškų programų, tik jas reikia įgarsinti lietuviškai :)
P.S. niekas aišku neatstos sakykime Šv. Alfonso Liguori knygos, bet iki to reikia priaugti...
Ačiū, Tomai, už resursus, tu kaip visada nepakeičiamas šioje vietoje :thumbup:
Citata iš: Augustas spalio 21, 2015, 05:30:54
Bet kaip Tu supranti tą mokymo įsisavinimą? :-\ Ir dar. O jei iš tikrųjų kyla tokių problemų savojo mokymo įsisavinime, kaip spręsime tas RKB mokymo įsisavinimo problemas? :)
Dar prasidedant Tikėjimo metams siūliau vienam mūsiškiui kunigui, kuris labai paprastai ir patraukliai moka išaiškinti sudėtingus dalykus, pradėti parapijoje Katekizmo aiškinimo mokyklėlę. Tačiau buvo pasirinktas Tikėjimo pagrindų kursas, kuris greitai baigėsi ir vėl likom be nieko. O, žiūrėkite, kun. Valkauskas jau kiek laiko radijuje veda Katekizmo valandėles? Kurios beje, labai įdomios!
Beje, tokioje Katekizmo mokyklėlėje sėkmingai galima būtų pritaikyti ir pasidalinimų grupelėse patirtį.
Citata iš: Silvija spalio 21, 2015, 05:49:05
Ačiū, Tomai, už resursus, tu kaip visada nepakeičiamas šioje vietoje :thumbup:
Citata iš: Augustas spalio 21, 2015, 05:30:54
Bet kaip Tu supranti tą mokymo įsisavinimą? :-\ Ir dar. O jei iš tikrųjų kyla tokių problemų savojo mokymo įsisavinime, kaip spręsime tas RKB mokymo įsisavinimo problemas? :)
Dar prasidedant Tikėjimo metams siūliau vienam mūsiškiui kunigui, kuris labai paprastai ir patraukliai moka išaiškinti sudėtingus dalykus, pradėti parapijoje Katekizmo aiškinimo mokyklėlę.
:thumbup:
CitataTačiau buvo pasirinktas Tikėjimo pagrindų kursas, kuris greitai baigėsi ir vėl likom be nieko. O, žiūrėkite, kun. Valkauskas jau kiek laiko radijuje veda Katekizmo valandėles? Kurios beje, labai įdomios!
Šito tai jau nesupratau. Kodėl greit baigėsi tas Tikėjimo pagrindų kursas? Neliko kam dėstyti tą kursą ar kaip ten buvo?
Dar viena nebloga galimybė - kai nėra vedančiojo, grupelėje kartu pažiūrėti vieną iš Tikėjimo metų svetainėje paskelbtų video (https://www.youtube.com/watch?v=WrgySsit-uY) ir tuomet aptarti juos.
CitataO jei kyla, tai gal reiktų paieškoti spragų savojo mokymo įsisavinime?
Šiek tiek ... triukšmo :(
Tai kodėl neieškoma ? Kodėl anie netinka, šitų nepriimsim ... kitus kritikuojam, o juk šį laiką galima skirti susirasti tai ką apie tuos pačius dalykus sako KB.
Paskui dažnai sakom kodėl tyli Roma, kodėl vyskupai nekalba. Kalba jie, bet mes neskaitom ir neklausom.
Jei apie Alfa kursą. Tai yra katalikiška jo versija. Toliau kiekvienos parapijos reikalas kurį praktiškai variantą naudos.
CitataJuk šis mokymas ne visai KB terminologija ir praktikomis remiasi?
Tu garantuoji 100 % ;)
"Emociškai brandus dvasingumas" o kodėl nesinaudoja katalikai savomis emocinio dvasingumo praktikomis.
Citatanuo savo prie svetimo
čia milžiniškas pavojus, patikėti savo išskirtinumu. Aš ir kitas, savas ir svetimas.
Katalikų Bažnyčia aiškiai įvardinus, kad ji neturi tikėjimo monopolio, kad ir kitur gali būti gerų išganymo dalykų. Juk pagaliau nėra graiko ar romiečio, laisvo ar vergo, nes esame viena Kristuje.
Citataimamės geriau kažkieno išverstų knygučių
tai imkim katalikų autorių knygas. Vertimų kiekis didelis, bet ... nieko nežinau ... o ką padariau, kad žinočiau, bent "Katalikų pasaulio", "Bernardinų" ... naujienlaiškį užsisakiau :-\
p. s. dažnai norim, kad kiti padarytų ... kad kunigas suorganizuotų, kad atvažiuotų kas nors, bet kunigas ne antžmogis. Gal paprasčiau ... kodėl, ne aš ? ... kodėl, ne dabar ?
Citata iš: Pilgrim spalio 21, 2015, 06:06:22
Katalikų Bažnyčia aiškiai įvardinus, kad ji neturi tikėjimo monopolio, kad ir kitur gali būti gerų išganymo dalykų. Juk pagaliau nėra graiko ar romiečio, laisvo ar vergo, nes esame viena Kristuje.
Ar čia turi omenyje Popiežiaus Pranciškaus žodžius, kad ir ateistai gali patekti į dangų? :o
Tomai, nereikia ;) taip gražiai ligšiol girdėjome vieni kitus...
Norėjau atsakyti daug į Pilgrim reakciją, bet apsigalvojau.
Ne, Tomai. Oficialų Katalikų Bažnyčios mokymą.
"Ir dar. O jei iš tikrųjų kyla tokių problemų savojo mokymo įsisavinime, kaip spręsime tas RKB mokymo įsisavinimo problemas? :)"
11. Abos Amono paklausė: ,,Ką reiškia ,,ankšti vartai ir siauras kelias" (Mt 7, 14)? Jis atsakė: ,,Ankšti vartai ir siauras kelias reiškia, kad reikia valdyti savo mintis ir atsižadėti savo valios Dievo labui. Tą patį reiškia ir kitas posakis: ,,Štai mes viską palikome ir sekame paskui tave." (Mt 19, 27)
Jaučiuosi neramiai po šios diskusijos. Noriu atsiprašyti, jei ką įžeidžiau, nes matau, kad nepavyko pasakyti to, kas man asmeniškai aktualu, suprantamai ir neįžeidžiančiai... Ir matyt pasirinkau netinkamą vietą tokiems pasiaiškinimams. [-O<
Citata iš: Silvija spalio 21, 2015, 06:31:38
Tomai, nereikia ;) taip gražiai ligšiol girdėjome vieni kitus...
Tu teisi, puikybė vienas pagrindinių mano priešų... vienu momentu norėjau neskelbti tos žinutės, bet neįsiklausiau į savo Angelą Sargą :ashamed:
Savo ruožtu noriu paskatinti Pilgrim duoti pilnesnius atsakymus, nes dabar diskusija panašėja į tą, kur buvo su Andriumi. Jei sakai, kad toks Bažnyčios mokymas, matyt bent jau nutuoki iš kur jis pareina. Nereikia tiksliai cituoti, bet gali sakyti: "pamenu lygtai Katekizme rašė taip ir taip"...
OK.
II Vatikano Susirinkimo dokumentai.
Dogminė konstitucija apie Bažnyčią Lumen gentium
16. Galiausiai įvairiais būdais Dievo tauton įsirikiuoja dar nepriėmusieji Evangelijos32. Pirmiausia tai tauta, kuriai buvo duotos sandoros bei pažadai ir iš kurios kūno atžvilgiu kilo Kristus (plg. Rom 9, 4–5), savo išrinktumu didžiai brangi tauta dėl jos protėvių, nes Dievo dovanos ir pašaukimas – neatšaukiami (plg. Rom 11, 28–29)., Išganymo planas aprėpia ir išpažįstančiuosius Kūrėją, pirmiausia musulmonus kurie išpažįsta laikąsi Abraomo tikėjimo ir drauge su mumis garbina vienatinį gailestingą Dievą, teisiantį žmones paskutinę dieną. Net ir nuo tų, kurie šešėliuose ir atvaizduose ieško nežinomo Dievo, tas Dievas nėra toli, nes visiems jis teikia gyvybę, alsavimą bei visa kita (plg. Apd 17, 25–28) ir kaip Išganytojas nori išganyti visus žmones (plg. 1 Tim 2, 4). Iš tiesų kas ne dėl savo kaltės nepažįsta Kristaus Evangelijos ir jo Bažnyčios, bet nuoširdžiai ieško Dievo ir veikiamas malonės stengiasi darbais vykdyti jo valią, kaip diktuoja sąžinės balsas, tas gali pasiekti amžinąjį išganymą33. Dieviškoji Apvaizda neatsisako teikti išganymui reikalingų priemonių nė tiems, kurie, nebūdami patys dėl to kalti, tiesiogiai dar nepripažįsta Dievo, tačiau stengiasi, ne be jo malonės, eiti teisingu gyvenimo keliu. Visa, kas juose gera ir tikra, Bažnyčia laiko parengimu Evangelijai34 ir dovana to, kuris apšviečia kiekvieną žmogų, kad pagaliau pasiektų gyvenimą. ... ... ...
Katalikų Bažnyčios Katekizmas.
169 Išganymas ateina vien tik iš Dievo; bet kadangi tikėjimo gyvenimą mes gauname per Bažnyčią, ji yra mūsų Motina: ,,Mes tikime Bažnyčią kaip mūsų naujojo gimimo motiną, bet ne į Bažnyčią, lyg ji būtų mūsų išganymo kūrėja."47 Kadangi ji yra mūsų motina, ji yra ir mūsų tikėjimo auklėtoja.
Gerbiami broliai ir sesės Kristuje Jėzuje!
Tema vadinasi: ,,Charizmatinis garbinimas pamaldose" o jūs tiek daug prirašėte visiškai ne į tą operą. Brangieji, skaitykite ką rašote.
![](http://img.carnage.ru/i/sm/nunu.gif)
o tas straipsnis, nuo kurio pradėjo sesė Kristuje Jėzuje, Varlė keliauninkė, yra nevykęs.
Straipsnis kaip straipsnis, o tu esi šališkas teigdamas "nevykęs", nes priklausai charizmatams ;)
Taip pat nemanau, kad blogai nukrypti nuo temos (nors čia esantys pasisakymai vis dar temos rėmuose). Pvz kai klausau ivrito pamokos per jutūbę, ir koks rabis aiškina gramatiką, tai pusantros valandos bėgyje jis nukrypsta ir papročių aiškinimą, ir į Šventračio ar aptaria dabarties įvykius, filmus, knygas... Žodžiu, nematau problemos – iš to gali išsirutulioti dar įdomesnė diskusija :)
Kame tas "nevykumas" ?
"Glosolalijos dovana yra skirta gaut visiems tikintiesiems, nes šitaip žmogus užmezga dar intymesnį asmeninį ryšį su Dievu ir Dievui lengviau žmogų naudoti savo valiai įvykdyti."
"nes priklausai charizmatams "
Galima pradėti nuo teiginio, kad "Glosolalijos dovana" neskirta VISIEMS.
Kategoriškas teiginys "nes šitaip" (kad tik taip), taip pat neteisingas.
Kalbėjimas už Dievą, (kas Jam lengviau) taip pat neteisinga pozicija.
"Dievui lengviau žmogų naudoti savo valiai įvykdyti."
Jei trumpai kalbant, neteko girdėti*, kad Dievas NAUDOJASI žmogumi.
"o tas straipsnis, nuo kurio pradėjo sesė Kristuje Jėzuje, Varlė keliauninkė, yra nevykęs"
Manau Sigitas išsakė labai trapią savo asmenine nuomonę.
CitataGlosolalijos dovana yra skirta gaut visiems tikintiesiems, nes šitaip žmogus užmezga dar intymesnį asmeninį ryšį su Dievu ir Dievui lengviau žmogų naudoti savo valiai įvykdyti.
Jei taip ir yra, kodėl mes to nematome tūkstančiuose Šventųjų? :-\
Todėl, jie to neafisavo ir kitas momentas tai kad per mažai pažįstame šventuosius.
Nestiprus argumentas ;)
Šventieji nieko neafišavo, bet dažniausiai liudininkai ir kiti šaltiniai mums daug suteikia informacijos apie kitas dovanas, kad ir kokios retos jos būtų, bet ne apie šitą.
Kalbėjimas kalbomis skirtas Dievui,o ne žmonėms, tai liudininkai ir nebūtinai užfiksuodavo arba skelbdavo viešai.
Tai vienintelė charizma kurią galima "naudoti" "asmeniniai naudai". Ne Bažnyčiai.
" bet dažniausiai liudininkai "
Apie šių laikų "dažniausiai" įkėliau knygą "Kopimas į tiesą"
Papildysiu.
Šventosios Dvasios dovana (dovanos) nėra savaiminis rodiklis kaip nuopelnas už šventumą. Taip pat dovana (dovanos) nereiškia, kad gavėjas taps šventuoju.
Pvz. Turintysis kalbų dovaną gali būti visiškai net ne doras.
Garbė Jėzui Kristui!
Atsakymą randame Šventajame Rašte: ,,išsipildė pranašo Joelio pasakyti žodžiai:
Paskutinėmis dienomis, – sako Dievas, – aš
kiekvienam kūnui išliesiu savosios Dvasios. Tuomet jūsų sūnūs ir jūsų dukterys pranašaus, jūsų jaunuoliai matys regėjimus, o jūsų seniai sapnuos sapnus. Taip pat ir savo tarnams bei tarnaitėms tomis dienomis aš išliesiu savosios Dvasios, ir jie pranašaus. Aš darysiu stebuklų aukštai danguje ir apačioje, žemėje, parodysiu ženklų: kraujo, ugnies bei rūkstančių dūmų. Saulė pavirs tamsybe, o mėnulis – krauju, prieš ateinant didingai ir šlovingai Viešpaties dienai, ir kiekvienas, kuris šauksis Viešpaties vardo, bus išgelbėtas." (Apd.2,16-21).
Maldos kalbomis (glosolalijos) dovana yra gerai žinoma nuo pat apaštalų laikų ir apaštalas Paulius labai daug apie ją rašo, pats esu jau daug citavęs šiame forume. Ji yra skirta kožnam be vienam tikinčiajam, atgimusiam iš aukšto ir gavusiam Šventosios Dvasios krikštą. Kodėl ne visi krikščionys praktikuoja šią dovaną? Ar visi krikščionys yra atgimę iš aukšto? Ar visi žino kas tai yra?
Šventieji praktikavo ir tebepraktikuoja šią dovaną, tiesiog jie tai darė kai kiti nematė ir negirdėjo. Yra panašiai, kaip ir su levitacijos dovana - esama šventųjų, kurie maldos metu pakildavo nuo grindų. Tačiau ne šventi šalia esantys visad išsigąsta tokių maldos savitumų ir iš karto smerkia, keikia, vadina apsėstais ir įduoda tribunolui, kuris šventuosius sudegina, tarkim kaip inkvizicijos laikais, arba uždaro į saugią patalpą, kaip kad nutiko šventajam tėvui Pijui dėl jo dovanos - stigmų.
Gyvename paskutiniuosius laikus, todėl Dievas lieja savo Dvasią
tikrai kiekvienam kūnui, tad NEGESINKIME DVASIOS brangieji!
Straipsnis menkas ir prastas dėl to, jog aprašo tą konferenciją, (kurioje pats taipogi dalyvavau kartu su mano bendruomenės "žemės druska" branduoliu), lyg ten būtų vykę kažkas ekstaziško. Nieko panašaus ten nebuvo, mano supratimu šlovinimo net per mažai buvo, Švenčiausio Sakramento adoracijos irgi mažokai, o kalbėjimų buvo gal kiek per daug, bet kadangi konferencija, tai tiek to. :-\
Citata iš: Tomas M. spalio 22, 2015, 13:26:32
CitataGlosolalijos dovana yra skirta gaut visiems tikintiesiems, nes šitaip žmogus užmezga dar intymesnį asmeninį ryšį su Dievu ir Dievui lengviau žmogų naudoti savo valiai įvykdyti.
Jei taip ir yra, kodėl mes to nematome tūkstančiuose Šventųjų? :-\
Nematome, negirdime, nejaučiame, neužuodžiame, neragaujame Šventosios Dvasios, tai ir kituose to nesurandame. Kas ieško - randa. ;)
Kiekvienam laikmečiui ir kiekvienam tikinčiajam Dievas turi savitą veikimo būdą. Pasikartosiu - gyvename paskutiniuosius laikus, artėja laikas, kai teks arba priimti žvėries ženklą arba mirti kankinama mirtimi. Dabartiniai žmonės nerealiai bijo skausmo, kančios, sunkumų, todėl dauguma renkasi žvėries ženklą, t.y. pagarbinti antikristą. Dievo Dvasia veikia kitaip, nei piktoji, ji nesiveržia per jėgą, nors yra kur kas galingesnė. Kodėl Mozė, nulipęs nuo Sinajaus kalno, turėjo užsidengti veidą? Dėl kitų žmonių, kad šie, pamatę Dievo Šlovę, nesijaustų tokie nusidėjėliai, kad jų pikti sumanymai nedegintų jiems širdies. Mozė paklausė ir užsidengė veidą, nors jam pačiam tai nebuvo reikalinga. Taip ir kiti žmonės, gavę Šventosios Dvasios, užsidengia veidą (ir kitas kūno dalis), kad kitiems žmonėms Dievo Artuma nedegintų širdies, nekeltų viešumon jų nuodėmių, blogybių. Petras, atpažinęs Jėzuje Dievą, pasakė: ,,Pasitrauk nuo manęs, Viešpatie, nes aš – nusidėjėlis!" (Lk.5,8). Ir Dievas pasitraukia nuo mūsų, Jis iš tiesų pasitraukia, užsidengia, nes mes nepajėgūs pakelti Jo Šlovės. O kai žmogus bent kiek priartėja prie Šviesos Šaltinio, jis gauna gausybę dvasinių dovanų, tarp kurių pirmoji ir yra glosolalija, kaip tai yra daugybę kartų aprašyta Naujajame Testamente, Apaštalų darbuose ir laiškuose.
Charizmos visos yra skirtos Bažnyčiai auginti, stiprinti, plėsti. Malda kalbomis stiprina ryšį su Dievu, o kai stipresnis vienas žmogus, stiprėja ir visa bendruomenė, Bažnyčia. Visos Dievo dovanos skirtos bendruomenei, net ir tos, kurios siaurąja prasme skiriamos kuriam vienam asmeniui.
Atsiprašau, jog tiek daug parašiau, norėjau atsakyti į kai kuriuos klausimus. Atsiprašau, jei savo tiesmukišku pasisakymu ką nors užgavau. Jeigu katras ar katra užsigavote, vadinasi jumyse dar yra Dievui vietos. :thumbup:
Esu šališkas Dievui ir Dievas yra šališkas man, todėl objektyvios informacijos negaliu pateikti. Ir nežinau, ar yra žmogus, galintis tai padaryti. ::)
Sudievu, brangieji!
Sigitai, kad tau tas susirinkimas neatrodė labai ekstaziškas - tai normalu, nes tu tai matai dažnai, bet kožnam be vienam tikinčiajam, kuris eina į bažnyčią sekmadieniais, tas reginys sukelia visai kitą įspūdį.
Citata iš: Sigitas spalio 22, 2015, 15:09:26O kai žmogus bent kiek priartėja prie Šviesos Šaltinio, jis gauna gausybę dvasinių dovanų, tarp kurių pirmoji ir yra glosolalija, kaip tai yra daugybę kartų aprašyta Naujajame Testamente, Apaštalų darbuose ir laiškuose.
Charizmos visos yra skirtos Bažnyčiai auginti, stiprinti, plėsti. Malda kalbomis stiprina ryšį su Dievu, o kai stipresnis vienas žmogus, stiprėja ir visa bendruomenė, Bažnyčia. Visos Dievo dovanos skirtos bendruomenei, net ir tos, kurios siaurąja prasme skiriamos kuriam vienam asmeniui.
Gaunasi, kad 99% katalikų, įskaitant šventuosius yra "nepriartėję prie Šviesos Šaltinio", nes negavo pirmosios dovanos. O kadangi tai labai pabrėžiama, kaip pirmoji dovana, tuomet negavus pirmosios dovanos, gaunasi, kad negali gauti ir antrosios ir t.t.
Šv. Apaštalas aprašo maldą kalbomis, bet kiek esu skaitęs, tai visai nereiškia, kad ta malda buvo tokia, kokią praktikuoja šių dienų charizmatikai. T.y. niekas realiai nematė tos maldos, todėl tiesiogiai lyginti negalima. Ir įdomu būtų palyginti (gal čia Kukulis padėtų) ar apie tokį maldos būdą rašo Apaštališkieji Tėvai (t.y. Apaštalų tiesioginiai mokiniai) ir kiti pirmųjų amžių Tėvai. O jei jie nerašo apie tai ir ta praktika neišliko nei Vakarų, nei Rytų Bažnyčiose, tai iškyla rimti klausimai.
Siūlau pasiskaityti šią diskusiją apie kalbėjimą kalbomis
krikščioniškame forume, tikiuosi bus aiškiau
http://www.army777.lt/forum/viewtopic.php?f=36&t=107&start=30
,Taip ir kiti žmonės, gavę Šventosios Dvasios, užsidengia veidą (ir kitas kūno dalis), kad kitiems žmonėms Dievo Artuma nedegintų širdies, nekeltų viešumon jų nuodėmių, blogybių ,,
;D
Neesu matęs, kad kas nors užsidegtu veidą.
Negąsdink žmonių su paskutinis laikais ir prisimink kas yra sakramentai...
Citataauthor=Sigitas link=topic=237.msg16626#msg16626 date=1445537366]
Jeigu katras ar katra užsigavote, vadinasi jumyse dar yra Dievui vietos. :thumbup:
Esu šališkas Dievui ir Dievas yra šališkas man, ...
Dievas nėra šališkas, Sigitai ( Apd 10, 34; Gal 2, 6; Rom 2, 11 ir t.t.) ir paskaityk dar kartą, ką parašei tiems ir toms, kurie užsigavo :D O kaip tiems, kurie neužsigavo? :-\
O kažin kodėl niekad nesu mačius vyskupų kalbomis meldžiantis? :-\
Todėl, kad niekas nesupras.
Kažkas jau rašė.
Kalbų dovana (,,spontaniškas,,)tai, užsienio kalbos. Arba/ir,, niurnejimas,,.
Kol kas dar niekas nekalba apie gimtąsias dovanas:)
Beje. Tą knygele galiu paskolinti. Ten apie tai rašoma pakankamai išsamiai.
http://tavorankose.org/forumas/index.php/topic,1238.msg16602.html#msg16602
Įdomus tas pasakojimas Armijos777 forume, kaip "išprievartaujama" kalbų dovana. Keistoka, sakyčiau :-\
Man patiko paskutiniam MR laidos Katekizmo komentare apie malonę Valkauskas kalbėjo, kad jokia prievarta malonės iš Dievo neišpešim. Tai su dovanomis, gal sakau, panašiai? :-\
Kiek supratau dėl kalbų dovanos ir ginčų dėl jos, tai tikrai neturėtų būti masinis reiškinys kaip yra mėginama išpūsti dabar charizmatinėse bendruomenėse (tipo, tu gali, tik paprašyk, mes pasimelsim ir t.t. - teko išbandyti :)) Kodėl tada ortodoksai neturi? Ne, jie tikriausia turi, tik slepia :)
prievarta ... gal ne tas žodis. Mums prievarta asocijuojasi su smurtu.
prievarta šiuo atveju labiau įkyrumas, kaip ir Evangelijoje palyginimas apie duonos prašytoją
prie užvertų durų ... belskite ir bus atidaryta.
Pataisykit, jei neteisus, bet bręstant krikščionybei nuolankumas įgavo didesnį svorį, tad vietoje "išprašymo", buvo pereita prie nuolankaus galvos nulenkimo ir visiško atsidavimo Dievo valiai, kuri padarys taip, kaip turi būti ir duos tų dovanų, kurių tikrai reikia.
Tai taip pat apsaugo nuo dovanų, kurias labai prašant suteikia ne Dievas, bet kai kas kitas. Skaičiau apie vieną krikščionį (nepamenu metodistas jis buvo ar kitos konfesijos), kuris jautėsi nevykėlis savo bendruomenėje, nes niekaip negavo kalbų dovanos. Jis labai norėjo ir kaip pats pasakojo, vieną dieną dirbant sode jį aplankė neeilinis jausmas ir jis pradėjo kalbėti kalbomis, t.y. dabar jau buvo toks, kaip visi.
Galiausiai po kurio laiko suprato, kad buvo apsėstas. Tik katalikų kunigas sugebėjo egzorcizmo pagalba jį išvaduoti. Po ko jis tapo kataliku.
Iš paties kun. Valkausko lūpų girdėjęs pasakojimą, kai jam buvo priminta, (atrodo lietuviu kalba) kokias cigaretes jis rūkė. ;D
Ana diena jis viešėjo Vokietijoje. Tai, kad jis rūkė niekas nežinojo.
Citata iš: Pilgrim spalio 22, 2015, 17:51:24
prievarta šiuo atveju labiau įkyrumas, kaip ir Evangelijoje palyginimas apie duonos prašytoją
prie užvertų durų ... belskite ir bus atidaryta.
Bandau įsivaizduoti situaciją, kai man prireikia kalbų dovanos taip kaip duonos naktį.. :-\, manau, kad gali taip atsitikti ir Dievas reikalui esant tikrai duos, bet kiek teko susidurti su charizmatais, tos dovanos prašymas pas juos vyksta beveik kaip žaidimas.
Silvija,
pabandyk tai prisitaikyti šiek tiek kitaip -
Bandau įsivaizduoti situaciją, kai man prireikia ... įsidėk tai ko labai labai reikia ... taip kaip duonos naktį ...
svarbu pajusti "tą beldimą" tuomet ir pajauta bus kas tai yra
Piligrim.
O ko labai labai reik?
Aš supratau, geras pastebėjimas, Pilgrim! :thumbup:
Negi neturi, Kaštonai, tokių poreikių, dėl kurių kartais pritrūksta maldos žodžių?
Čia apie ašaras kalbat? :)
Man jau per vėlus metas matomai
Mano draugė pasakojo, kad jai prasimušė malda kalbomis prie sergančio kūdikio lovelės.
Iš tiesų metas jau :off-to-bed:
Na tai ji vaikui sveikatos meldė bet ne kalbos dovanos
Tai ar kalbos dovanos tai ką galime vadinti " labai labai reik?"
Šv. Dvasios veikimo supratimas pas protestantus ir katalikus:
Kun. Arnoldas Valkauskas ,,Kaip kasdien kovoti kovą su kūnu, pasauliu ir velniu" (https://youtu.be/snSo9Toyrcw?t=8m20s)
Citata iš: Silvija spalio 22, 2015, 17:06:26
O kažin kodėl niekad nesu mačius vyskupų kalbomis meldžiantis? :-\
Esu matęs, nes buvau kartu su juo charizmatinėse rekolekcijose. Viešai kalbų dovanos paprastai žmonės nepraktikuoja, tai yra skirta asmeniniam augimui ir bendravimui su Dievu, būna, kai bendrose pamaldose Dvasia gūžtelna ir vijurku prasineša, tada pakyla tam tikras burbėjimas, tarsi vėjo ūžimo garsas iš susirinkusiųjų burnų, tarpais giesmėmis, tarpais tik nesuprantama kalba.
O dėl laikmečio tai nieko negąsdinu, tokia yra realybė - gyvename paskutinius laikus, Paruzija čia pat, budėkime! Todėl Šventoji Dvasia yra liejama be saiko ir be krašto kiekvienam, kas nori ir siekia, daro tam tikrus žingsnius link Dievo, nusigręžia ir nebekartoja nuodėmių, polinkio į blogą, sėja Dievo sėklą.
Kodėl kilo charizmatinis atsinaujinimo judėjimas? Ar manote, jog jis atsirado iš žmonių, kaip kad Lietuvos atgimimo Sąjūdis (nors jis irgi ne be Dievo valios atsirado). Dievo Dvasia žino, jog laikas baigiasi, kaip ir velnias, beje, irgi žino, jog betur mažai laiko. Todėl pasaulyje dedasi kraupūs dalykai, netgi mirusios religijos yra prikeliamos ir jomis bandoma suvilioti silpnatikius, kad tik nukreipti nuo doros kelio.
Kodėl pravoslavai nepraktikuoja glosolalijos? Manau, yra tokių, kurie privačiai meldžiasi kalbomis, tiesiog to neiškelia į viešumą. Kodėl daugumoje matome protestantų charizmatikus? Jie mėgsta reklamuotis. Katalikai irgi per daug reklamuojasi. Dievas to nenori. Dievas nori, kad mes garbintume ir šlovintume, aukštintume Jį ir naudotume jo suteiktas dovanas artimo meilės ir savo sielos išganymo darbams.
Ten, tame Army777 forume (http://www.army777.lt/forum/viewtopic.php?f=36&t=107&start=0), brolis Kristuje Jėzuje Benas Ulevičius labai gerai paaiškino apie kalbų dovanas. Tiesiog puikiai viską išaiškino, su savo gyvenimo liudijimu. Ten ir mano pasisakymų yra daug, gal net per daug. ::)
Benas Ulevičius dar šią vasarą dalinosi savo patirtimi viename iš susitikimų.
Sakau nereik manipuliuoti pavardėmis ir kas kada ką sakė!
Ty dabar aš sakau, ne iš saves sakau,,, charizmatikai,, taip pat veikiami placebo efekto. Reali kalbos dova taip pat gali būti akmuo... Placebo dar pavojingiau nei tai būtų,,dovana,, iš piktojo.
Beje šitam judėjimui jau 40 metų su viršum!!! Ir ką?
Ana, prašom į sinodą akis nukreipti. Sėdi audžia...
Na nesibark taip ;)
Citata iš: Kaštonas spalio 22, 2015, 18:33:39
Na tai ji vaikui sveikatos meldė bet ne kalbos dovanos
Tai ar kalbos dovanos tai ką galime vadinti " labai labai reik?"
Ne, kiek kitaip. Ne pati kalbų dovana siekiamybė, bet meldžiantis dėl tos kitos (asmeniškai tau svarbios) siekiamybės, kai atrodo niekas nebepadeda, Dievas įdeda į lūpas kalbas (Dvasia ateina į pagalbą mūsų silpnumu). Tai, kažkuria prasme, peržengimas savęs paties, savo kompleksų dėl kito gerovės (melstis-maldauti).
Va dėl to aš nelabai suprantu kalbų dovanos norėjimo kaip savitikslio, maždaug, užsinorėjau Tėveli labai labai ir dabar įkyriai prašysiu. Ne, jos reikia norėti dėl kitų ir tai - tik priemonė. Kaip ta duona naktiniam bendravimui su draugu, kuris ne pavalgyti atėjo.
Bet tik Dievui žinoti, kada ir kaip ją duoti.
Šventą Dvasią gauname krikšto sakramentu. Ji visada su manimi!
Štai Viešpaties Meilė atrodo kitados nutolsta ir čia jokios monologu remtos kalbos dovanos nepadeda...
Dvasia užtaria, o tada koks mano nuopelnas?
Pacituokie žemiau po mano komentaru, prašau,, jeigu aš neturėsiu meilės....,,
Citatakoks mano nuopelnas?
tokia mintis - mano nuopelnas leisti arba neleisti pasirodyti Dvasios užtarimui. Dėl laisvos valios aš galiu leisti arba neleisti šiam Dvasios veikimui pasireikšti mano gyvenime, kūrinijoje arba aplinkiniams.
Mano nuopelnas leisti Dvasios veikimui tapti "regimu". tarsi "įsikūnyti" manyje, mano gyvenime ir pan. tapti "apčiuopiamu", "matomu".
Kur Viešpaties Dvasia, ten ir laisvė.
Bet tik aš galiu leisti šiai laisvei pasireikšti. Dievas neišganys manęs per prievartą, prieš mano norą. Dievas neperžengia mano priešingo pasirinkimo. Jis kviečia, bet neverčia. Todėl Dievas išgano mane, bet ne be manęs. Tik tada kai aš Jį priimu ir tik tada kai atveriu save ir įsileidžiu Jį, tik tada Jis ir išlaisvina, ir perkeičia mane. Tik aš priimu arba nepriimu išganymo dovanos, laisvės dovanos, meilės dovanos.
Citata iš: Kaštonas spalio 23, 2015, 06:21:51Šventą Dvasią gauname krikšto sakramentu. Ji visada su manimi!
Štai Viešpaties Meilė atrodo kitados nutolsta ir čia jokios monologu remtos kalbos dovanos nepadeda...
Dvasia užtaria, o tada koks mano nuopelnas?
Pacituokie žemiau po mano komentaru, prašau,, jeigu aš neturėsiu meilės....,,
Taip. Šventoji Dvasia su tavimi, bet ar visados tu su Šventąja Dvasia esi kartu? Va kame reikalas. :thumbup:
Kai rašiau, jog glosolalija - malda kalbomis yra pirmoji dovana, norėjau pabrėžti tai, jog ji yra skirta visiems ir ji yra tarytum default'as - liejama visiems, gavusiems Šventosios Dvasios krikštą, atgimusiems iš aukšto. Taip ją suprato apaštalai, taip ją suprato ir tie, kurie rašė Naująjį Testamentą - įkvėptieji Dievo bendraautoriai hagiografai. Taip reikia suprasti ir mums. Pritariu sesei Kristuje Jėzuje Silvijai - malda kalbomis nėra tikslas pats iš savęs, tai tik pagalbinė priemonė jausti Dvasios dvelkimą ir atsiverti Dievo veikimui mumyse.
Nuopelnų siekia tik piktasis, mes neturime jokio "bonuso" jokio nuopelno, netgi priešingai - mūsų "nuopelnai" yra mūsų nuodėmės, tik jomis galime "pasigirti", nes nieko gero patys iš savęs nepadarome, kaip kad rašo apaštalas Paulius: ,,nedarau gėrio, kurio trokštu, o darau blogį, kurio nenoriu" (Rom.7,19).
Kas yra monologas ir kas yra dialogas? Kuomet du kalbasi ir vienas iš jų klausosi, tai dialogas, o jei abudu kalba bet nesiklauso, tai dvigubas monologas. Maldoje kartais tai nutinka, kai, tarkim, skaitau litanijas. Monologas į vieną kryptį. Bet malda kalbomis nėra monologas, nes tai yra dialogas, atviras ir gerai juntamas dialogas. Kitą kartą Dvasia įkvepia melstis važiuojant viešu transportu. Leidžiu veikti Šventajai Dvasiai ir meldžiuosi kalbomis niekam aplinkiniams negirdint, o savo viduje klausiu Dievo - už ką yra ši malda? Būna, kai parodo, būna, kai atsako, būna, kai lieku nesupratęs kokia intencija meldžiausi, ką Dievas norėjo, kad užtarčiau.
Yra daugybė kitų ir kur kas svarbesnių, rimtesnių dovanų, nei glosolalija. Žmonės labai bereikalingai sureikšmina ją ir dažniausia sureikšmina tie, kurie neturi jokio supratimo apie dvasinius reikalus, dėsnius ir dvasines dovanas. Patys charizmatikai iš viso nenori kalbėti apie tai, bet va kadangi kiti priverčia prabilti. ::)
,,Siekite meilės, taip pat rūpestingai
ieškokite dvasinių dovanų, labiausiai pranašavimo. Kas kalba kalbomis, ne žmonėms kalba, bet Dievui; juk niekas jo nesupranta, jis Dvasioje kalba paslaptingus dalykus. O kas pranašauja, tas sako žmonėms pamokymus, paskatinimo bei paguodos žodžius. Kas kalba kalbomis, pats save tobulina, o kas pranašauja – ugdo Bažnyčią. Aš norėčiau, kad jūs visi kalbėtumėte kalbomis, bet būtų geriau, jei pranašautumėte. Kas pranašauja, yra didesnis už tą, kuris kalba kalbomis, nebent pastarasis ir aiškintų, ugdydamas Bažnyčią" (1Kor.14,1-5).
Pakalbėkime apie pranašystės dovaną. Kaip jūs ją įsivaizduojate, gal žinote su kuo ji yra valgoma? Gal pažįstate asmenį su šia dovana? Ji nėra skirta visiems, pranašavimo dovana suteikiama tik brandžioje bendruomenėje esantiems žmonėms ir tiesiogiai skirta bendruomenei ugdyti, lavinti, auklėti, auginti: ,,pranašystė skirta ne netikintiems, bet tikintiems" (1Kor.14,22). Pranašavimas tai ne ateities spėjimas, kaip kai kurie galvoja. Visi Senojo Testamento pranašai ragino Dievo išrinktosios tautos vaikus sugrįžti pas tą, kuris juos išvedė iš vergijos, pas tą, kuris juos laimino ir daugybę kartų gelbėjo nuo visokių priešų. Pranašai gauna Dievo žodį ir jį skelbia, kitą kartą labai labai bijodami apsijuokti, būti sumušti ir nesuprasti. Karti yra pranašo duona, o mirtis dažniausia smurtinė. :o
,,Jei kalbėčiau žmonių ir angelų kalbomis, bet neturėčiau meilės, aš tebūčiau žvangantis varis ir skambantys cimbolai. Ir jei turėčiau pranašystės dovaną ir pažinčiau visas paslaptis ir visą mokslą; jei turėčiau visą tikėjimą, kad galėčiau net kalnus kilnoti, tačiau neturėčiau meilės, aš būčiau niekas. Ir jei išdalyčiau vargšams visa, ką turiu, jeigu atiduočiau savo kūną sudeginti, bet neturėčiau meilės, – nieko nelaimėčiau" (1Kor.13,1-3). Apaštalas Paulius viską išdalino, pranašo dovaną turėjo ir meldėsi kalbomis, jis tikrai gerai žinojo kas tai yra, ką rašo. Mums tokio tikėjimo aukštumų niekad nepasiekt. Tačiau jis iškelia ne pažinimą ir ne dovanas, ne tikėjimą ir ne pasitikėjimą, bet meilę! Be meilės, t.y. be Dievo mes tikrai esame pražuvę! Manau ties tuo ir reikia susikoncentruoti, brangieji broliai ir sesės tikėjimu Jėzų Kristų!
Mielas broli Kristuje Jėzuje, Kaštonai, tau jau būtų pats laikas išmokti tinkamai cituoti. Tai daryti yra labai paprasta - tereikia paspausti dešiniajame viršutiniame kampe esantį mygtuką "įterpti citatą" arba "citata" ir automatiškai kopijuoja tau reikiamą citatą į tavo pasisakymo puslapį. Ir apskritai, kai neturi ką pasakyti geriau yra tiesiog patylėti, nei kurti pasisakymą iš vieno smailiko ar tiesiog keistų nereikalingų žodžių, frazių. Atsimink, jog: ,,net kvailys yra laikomas išmintingu, jei tyli; protingu, jeigu laiku užsičiaupia" (Pat.17,28). :thumbup:
Tai Sigitai todėl ir manau, kad straipsnis net labai vykęs. Ne visas, nu bet tačiau. Vis tik gerbiu nuomone, ir ačiū jam už pasidalinimą...
Lyrinis nukrypimas.
Pamenat gerojo samariečio palyginimą?!
Turėjome tokį,, žaidimą,,. Buvau to sumuštojo vaidmenyje, aplink daug gerų samariečių. Puolė visi gydyti....
Per pasidalinimą randu, kad nei vienas iš samariecių manęs net nepaklausė ką man skauda... :D
Tai su tavo patarle ir apie brolišką meilę panašiai, ir su straipsnio autoriumi.
Taip taip tu didesnis... Einu užsiciaupti.
Čia kaip ir pratęsimas ortodokso pasakojimui:
Charizminis atsinaujinimas ir Šv. Dvasios pajauta (https://www.youtube.com/watch?v=dtfW44PX838)
Įdomus atvejis. Katalikų išgydymo Šv. Mišiose dalyvavo vienas žmogus, suprantantis aramėjų kalbą. Šv. Mišių metu priekinėje eilėje stovintys žmonės pradėjo "kalbėti kalbomis".
Pasibaigus pamaldoms, tas žmogus priėjo prie vieno "kalbėjusio kalbomis" parapijiečio ir paklausė - ką tu ten kalbėjai? Tas atsakė, kad nežino, nes jis gavo tik kalbų dovaną, bet ne kalbų aiškinimo dovaną. Tuomet jis tarė tam parapijiečiui - aš žinau, ką tu kalbėjai, tu kalbėjai aramėjų kalba ir tu piktžodžiavai prieš Dievą!
Bite Your Tongues! (https://www.youtube.com/watch?v=jM3AFJzIx8U)
Hmm... atrodo nebūtinai patikimas toks kaltinimas, nes pats piktžodžiavimas labai skirtingai suprantamas :-\ O gal yra konkretus tos kalbos aramėjų kalba tekstas?
Beje, ar tikrai tai buvo Šv. Mišios? Mūsuose jei vyksta, tai vyksta ne Mišių metu taip vadinamos Išgydymo pamaldos.
Neseniai perskaičiau tokį šv. Teresės Avilietės patarimą seselėms (iš atminties cituoju): nerodyk išoriškai pamaldumo, kurio neturi, bet slėpk pamaldumo neturėjimą. Šią mintį suprantu taip: tikrą, iš Dievo gautą pamaldumą turime rodyti net ir kūnu. Bet vargas tiems, kurie bando kažką suvaidinti.
Labai įdomiai kunigas egzorcistas aiškina apie kalbų dovanos kilmę, jos pasireiškimą ir pavojus, kai žmonės prašo tos dovanos:
Spiritual Warfare Pt. 1 - Exorcist Fr. Chad Ripperger (https://youtu.be/AiYh96TrITE?t=1h45m55s)
35 doktrininiai klausimai charizmatinio atsinaujinimo judėjimui:
http://www.rapidnet.com/~jbeard/bdm/Psychology/char/35.htm
Paskaičiau pirmus kelis klausimus ir atsakymus. Kitus tik peržvelgiau.
Kokia yra šių klausimų paskirtis ir kokios galutinės išvados?
Tėvas J. Hardon SJ apie Charizminio atsinaujinimo judėjimą:
https://youtu.be/rD9VEPhTJkk?t=1h6m57s
O čia kiek mažiau rimtai, su meile :)
https://youtu.be/oYx5KJIM4Xk?t=1h34m14s
Gerai, kad įrašas anglų kalba, tai mažiau žmonių susinervuos klausydami :D
Aš asmeniškai manau, kad visuose žmonėse yra gero ir blogo; ir taip pat visose žmonių organizacijose yra gero ir blogo.
Tikiu, kad charizmatiniai judėjimai suburia geros valios žmones, o net jeigu vaisiai ne visada saldūs, vis dėl to ir čia Dievas turi savo planą.
--
Mano asmeniniame patyrime charizmatikai šiek tiek išpuikę žmonės :D
Atsiverčiau charizminėje bendruomenėje.
Teisybės dėlei reikia pasakyti, kad vėliau iš jų išėjau.
Bet užtai žinau, kad Dievas yra visur esantis.